Hon ville hem, så jag tog hem henne.
Jag hörde inte vad de pratade om.
Jag vet bara att de åkte i Trevors bil-
-när Mason och Jared bråkade.
Jag kan inte leva så här.
Jag vet vad jag vill göra.
- Vad gör du? - Inget. Jag tänkte bara.
Tänk inte så. Inget kan vara så illa.
Allt är kaos, Mason.
Lova att du inte gör dig själv illa.
- Det kan jag nog inte. - Lova mig det!
Jag ska inte göra mig illa.
Vad gör du här? Vad mer finns det att säga?
Jag vet att du tror att jag var otrogen.
- Jag vet om din far. - Vadå?
- Allt. - Det kan vara mycket.
Jag vet vad han gjorde mot dig.
- Jag är ledsen... - Nej, du...
Säg inte så.
- Jag har inte varit otrogen. - Jag vet.
- Aldrig. - Jag vet. Förlåt.
- Jag kunde inte säga nåt. - Du kan säga vad som helst.
Vi ska ta oss igenom det tillsammans.
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Herregud. Du är skadad.
- Det är inte mitt. - Va?
Jag såg honom i garaget.
- Såg du min far? - Jag lade kroppen i bakluckan.
Vad menar du?
Jag lindade in kroppen i några filtar och lade den i bakluckan.
- Hans kropp? - Hans kropp.
- Gjorde du det för min skull? - Jag gör allt för dig.
- Förstår du? Allt. - Han kan inte göra mig illa mer.
Jag ska aldrig låta nån göra dig illa igen, okej?
Det är ingen dålig kväll, det är en bra kväll.
- Han ska aldrig mer röra dig... - Sluta!
Jag vill aldrig prata om det.
Nämn inte ens det. Jag vill inte tänka på det.
Du behöver aldrig mer göra nåt som du inte vill.
Okej? Vi måste åka.
- Vad gör du? - Skriver en lapp till Anne.
- Jag har inget mer att berätta. - Jag såg inte henne efter festen.
Mason lämnade nog festen och dödade mr Abernathy.
Det var de.
Inte sant? De dödade honom.
Vi brukade hyra stugan där borta. Ett gammalt par bodde här.
- Äger de den fortfarande? - De är nog döda.
Deras barn äger nog den nu.
Det är bara sommarhem. Det är ingen här som kan se oss.
Det är helt avskilt.
Herregud! Seriöst!
Vi lämnade din far död i ditt hus.
- Jag är fri! - Kanske inte länge till.
Jag är lättad.
Jag har äntligen inga hemligheter för dig.
Jag förstår.
Jag behöver bara lite tid.
- Det är på grund av min far, va? - Ja.
Vi lämnade honom död.
- Du tror att jag är skadad. - Va?
Det är jag också.
Sluta nu. Jag står på din sida.
Det är inte sant. De ljuger för att få oss att prata.
Lägg av nu.
Det är sant.
- Visste du det? - Inte direkt.
- Och du gjorde inget? - Jag var osäker.
Du hjälpte henne inte.
Hade jag vetat, så hade jag gjort nåt.
- Du visste. - Ynkrygg.
ANNE MÖT MIG OM 15
Det kanske jag var.
Vi har båda varit med om mycket.
Vi måste bara ta det lugnt.
Vi måste komma i ordning. Se till att vi är säkra.
- Vi är säkra här. - Saker och ting händer, Kaylee.
Vi behöver inte prata om det-
- men vi kan inte... Jag kan inte låtsas som att det inte hände.
Jag tänker inte sluta vara ärlig.
Det här är inte över, va?
Det värsta är det.
Jag behöver frisk luft.
- Hon svarar inte på sms. - Hon vill inte bli hittad.
- Vet du var hon är? - Kör bara. Jag måste härifrån.
Ge fan i att döma mig, din lilla padda.
Hur kan hon låta bli? Han är gift och gammal.
- Han älskade inte sin fru. - Älskade han dig?
Dig och Kaylee.
Det är bara en elak lögn!
- Jag fattar inte att det här händer. - Inget händer dig!
Allt händer alla. Vad är det för fel på dig?
- Fröken duktig är arg. - Käften, missfoster!
Min bästis blev antastad av sin pappa.
Hon slog ihjäl honom och rymde med sin pojkvän.
Det är inte ett dugg roligt!
Det är sjukt, tragiskt och sorgligt. Ni tänker bara på er själva-
- och inte på hur det måste kännas för Kaylee!
- Han antastade henne inte. - För att han var med dig?
- Han skulle aldrig göra så. - Lägg av, Lily.
Om han låg med dig så var han redan galen.
- Vilken vuxen gör så? - En som vill ha dem unga?
Käften!
Kom in på mitt kontor, miss Mars.
- Hur så? - För att jag ber er göra det.
Du kan knappast köra med folk längre.
Din mor väntar.
Jag hade hellre sett att du hade dödat honom än legat med honom.
Då skulle du försvinna och jag skulle slippa dig.
Du är hungrig.
Vi måste tänka på vart vi ska nu.
Kan vi inte bara vila lite?
Vi måste så långt härifrån som möjligt.
- Så småningom. - Snart.
Men först ska jag skaffa förnödenheter. Nej, stanna.
De letar efter ett par.
Det måste vara en chock för dig.
Du miste din far och fick veta om honom och Kaylee.
Kör bara.
Snygg kärra.
- Tack. - V8?
Vad annars?
Stopp.
Gå försiktigt bort från dörren.
Kaylee, om du hör mig, spring!
De är inte här.
- Assistenten... - Ur vägen!
Helvete! De misstänkta är på fri fot.
Leta efter en man och en kvinna till fots eller i en Mustang.
De misstänkta kör söderut på motorväg 120.
Mason.
Jag svär att han bara lät mig ta en åktur.
VI måste gå.
Stanna!
- Gå åt sidan! - Okej.
Strunta i henne. Det är mig ni letar efter.
- Jag dödade hennes far. - Nej, Mason!
- Jag gjorde det, Kaylee. - Nej!
Jag gjorde det, Kaylee.
Det är klart.
Kaylee var inte inblandad.
- Jag måste härifrån. - Jösses, vad har du där inne?
De tittar nog på oss.
Jag vill prata med dig, Kaylee, men i enrum.
Nu hittar han på nåt dumt.
Jag må vara en dum fattiglapp, men jag ligger steget före.
Vad de än gör, berätta inte vad du gjorde.
- Vad menar du? - Med din far.
- Jag gjorde inget. - Han var död när jag kom.
Det var inte jag. Jag önskar att det var det.
- Vem dödade honom, då? - Nej, Mason!
Nej, Mason!
- Så det var Mason. - Jag tror inte det.
Jag vill inte heller tro det, men han erkände.
Men ändå.
Hans utmärkelse var visst borta från troféhyllan.
Den som dödade honom måste ha hatat honom.
Har ni den?
Text: Pablo Diaz Bernal www.sdimedia.com